Когато я пусна, хвани я във въздуха.
Сега!
Съсредоточи се. Пак.
Маестро Анселми, представям ви малкият ми брат.
Той би искал да тренира с нас.
Хвани това когато го пусна, моля.
Много добре, браво. Хайде пак.
Добре те е научил големият ти брат.
Дай на младежа един чист костюм.
Фехтовката се превърна в страстта на баща ми.
Минаха годините и баща ми Адам
стана най-добрият фехтувач в страната.
Баба ми Валери стана известна фотографка.
Браво, Шорш.
На чичо ми Ищван му опада косата по наследство от майка му.
Четири равни.
Готови?
Напред.
Адам и Ищван бяха най-добрите фехтувачи от Социалния Клуб.
Толкова сръчни колкото и в Клуба на Офицерите.
Г-н президенте, видяхте ли?
Стоп.
Атакуван от дясно. Препречване. Взаимно раняване. Докоснат в дясно.
Съжалявам, г-н президент, аз бях докоснат.
Едновременни действия. Няма докоснат. Продължавайте.
Готови?
Напред.
Стоп.
Левият готов за атака. Докоснат десният.
Печели, левия.
Г-н президенте, аз не спечелих това сражение.
Капитане, не се обиждайте, Сражавахте се отлично.
Хубав спектакъл. - Добро сражение.
Много добре, прекрасно.
Всички видяха, че ти беше победителят.
Можеш да бъдеш голям фехтувач, национален шампион.
Ако останеш в Социалния клуб,
ще бъдеш добър,
но винаги на второ място.
Приятелите ми са членове тук. Брат ми също.
Вчера говорих с Генерала.
Ще бъдеш добре дошъл в Клуба на Офицерите.
Не мога да повярвам.
Попита ме дали е истина, че си евреин.
Ти какво му каза?
Казах му че...
не знам тези неща. Италианец съм...
И той какво каза?
Че евреи не могат да бъдат в Клуба на Офицерите.
Трябва да си смениш вярата.
Да я сменя? - Да, младежо.
Самия Христос си я сменил.
Какво ще правиш?
Фехтовка. - Кое ниво?
- Най-високото. - Това е Клуба на Офицерите.
Искаш ли да си смениш вярата?
Искам да съм унгарец.
Мислиш ли, че господата от Клубът на Офицерите са унгарци?
Германци, сърби и словаци. Не е Унгарец, което трябва да бъдеш.
Какъв трябва да бъда мамо? - Християнин.
Откачено е да те карат да смениш вярата си,
само за да участваш в екипа им по фехтовката.
Дядо ви, научи мен и на баща ви да се гордеем от това, че сме унгарски евреи.
Аз никога не бих си сменила вярата.
Въпреки, че спрях да се моля когато бях дете.
Създателя на Небето и Земята,
на видимото и невидимото.
Вярвам в Исус Христос, единствения Син на Бог.
Вярвам само в един Бог, Исус Христос,
единствен Син на Бог.
Който идва от Бащата.
Бог от Бог, светлина от светлина,
Истински Бог от истински Бог.
Породен, не създаден.
Извинете, мога ли да се представя? Адам Шорш.
Това е брат ми, Ищван.
Хана Уиплер.
Бихме ли могли да ви придружим до вкъщи?
Много сте любезен, но годеникът ми ме чака.
Друг ден, може би?
Може би.
Коя е тя?
Кандидат за смяна на религията, от нашата група е.
Брат ти заинтригуван ли е? - Да, така изглежда.
Няма да му е лесно да победи шампиона.
Съгласен съм.
Друго сърце ли ще печелиш?
Отче Наш, който си в Небесата,
свещено да е Името ти.
Нека бъде при нас Царството ти...
Мога ли да говоря с теб? - Да, разбира се.
Много е лично, бих искал да говорим насаме.
Моля.
Как се чувстваш като католичка?
Наслаждавам се.
Годеникът ми искаше да сменя вярата си,
от добро семейство е,
За тях е важно снахата им да е католичка.
А ти?
Обичам те.
Благодаря, но вече ти казах, че имам годеник.
Това не променя нищо. Аз те обичам
и знам, че ме намираш за привлекателен.
Виждам го в очите ти.
Какво точно виждаш в очите ми?
Любовта ти към мен.
Не можеш да го отречеш.
Страхувам се, че си разбрал погрешно.
Не съм разбрал нищо погрешно за теб.
Никога не съм обичал някой така както обичам теб.
И за това искам да станеш моя съпруга.
Рано или късно знам, че ще кажеш "да".
Така ли мислиш?
Сигурен ли си?
Напълно.
Когато искам да спечеля, печеля.
Да спечелиш какво? Кой планираш да победиш?
Годеникът ти.
Ти си луд. Аз го обичам,
станах католичка заради него.
Считай, че си го направила за мен.
Вече трябва да си тръгвам.
Мога ли да взема поръчката ви, г-н Шорш?
Не, аз няма да оставам.
Не, моля те, едно кафе. Говори с мен.
- Не, благодаря. - Моля те.
Две кафета със сметана.
Много си агресивен.
Не, много съм влюбен.
Ако някога си била влюбена, би ме разбрала.
Дошъл съм да видя барон Феликс Маргитай.
Адам Шорш.
- Маргитай. - Да, сър, вече знам.
Господа представям ви г-н Шорш. Той ще тренира с нас.
Адам Шорш.
Капитан Роша не иска ли да поздрави г-н Шорш?
Не в момента, благодаря.
Господа, ще се върна. Продължавайте да работите.
Илона, обслужи г-н Шорш,
ще намерите инструкциите на Генерала в чекмеджето ми.
Утре точно в 4 часа. Донесете екипа си.
Не се притеснявайте за нищо, само се бийте добре.
Име?
Адам Шорш.
Религия?
Католик.
- Ранг? - Не съм войник.
Това е необичайно.
Господине!
Минава полунощ. Шума не е позволен.
Защо ти викат Младши?
Брат ми ме водеше да тренирам от много малък.
Наричаше ме Младши...
Е, Младши, ето какво.
Член си на Клуба на Офицерите. Важното не си ти.
Само постиженията ти и победите на отбора.
Изпълни това и ще имаш пълната ни подкрепа.
Избора ти е правилен.
Асимилацията е единствения възможен път.
Това е всичко, Младши.
Можеш да се оттеглиш.
Спри. Покажи си китката. Левак ли си бил?
От дете, но баща ми казваше, че не е нормално.
Бил ли си се с лявата ръка?
Само за забавление, но не сериозно.
Покажи ми, без маска.
Хайде.
Спри.
Ето ни отговора. Отлично.
Ще тренираме левият ти крак и лявото ти рамо, ще объркаш всеки.
Фехтовката се състои от това да си непредсказуем
НАЦИОНАЛЕН ШАМПИОНАТ
Десния, побеждава. Левия докоснат.
Брат ти има доста преследвачи.
Шорш в ляво. Роша в дясно.
Темпо. Пресечено в гърдите накрая, само накрая.
Къде отиваш? Това не е твоята страна.
Трябва да мина отляво иначе няма да проработи.
За мен? Сигурен ли си?
Благодаря.
Господа.
Тук си. Ще спечеля заради теб.
Готови.
За да спечели Националния Шампионат,
баща ми трябваше да победи един внушителен противник.
Капитан Роша.
Стоп.
Господине, аз бях поразен.
Готови.
Напред.
Опитва се да спечели шампионата или трофей за добри обноски?
Трябва да докаже нещо.
Браво!
Стоп.
Господине, аз бях поразен.
Престани с глупостите! Сражавай се, по дяволите!
Готови.
Напред.
Перфектно пресметнато. Той е роден за фехтувач
Стоп.
Атака отляво.
Десния докоснат.
Победа, Шорш.
От първи път. Бароне, поздравления.
Браво!
Добре се справи, Младши.
За след вечеря.
Благодаря, сър.
Следващият път, без сълзи. Много е еврейско.
Бихте ли се прегърнали?
Моят еврейски мускетар. Щастлив ли си?
Аз да, а ти?
Да, Адам, аз също.
- Поздравления. - Благодаря.
- Поздравления. - Поздравления.
Следващата година, Ищван и Грета също се ожениха.
И баща ми спечели Националният Шампионат за втора последователна година.
Хана и Грета родиха с две седмици разлика.
Хана кръсти сина си, Иван.
Аз.
Брат ти, те е накарал да се върнеш
да тренираш фехтовка с Анселми, нали Младши?
Така е, Анселми.
Аз ще те науча. На крака. Готов.
Маестро.
Тялото не е подходящо.
Няма бъдеще. Кажи на брат ти да ми доведе по-добър малък брат.
Мога ли да ви го отнема, за няколко думи насаме, моля?
Извинете ме, маестро.
Мога да ти предложа 150'000
ако се върнеш и се състезаваш за нашия клуб.
Не става въпрос за парите. - 200'000.
Трябва да разберете, че националния отбор се формира от Клуба на Офицерите.
250'000 е лимита ни.
Участват няколко банкери. Перфектна сделка е.
Печелите пари и подкрепа, и националният шампионат.
Така както виждам нещата, сребърен медал най-малко.
Г-н Бренър, прощавайте, но... - Половин милион, Младши.
Не. За този спорт има нужда от отбор, група мъже с общ идеал.
Имате общо повече с тях отколкото с нас ли?
Да, ние сме екип.
А ако, купим някои от съотборниците ви?
Намеквате да купите Офицери от Кралската Армия?
Тези мъже са господа. Извинете ме, г-н Бренър, моля.
Отвратителни са. Ще танцуваме ли?
Обещах на Ищван първият танц.
Но следващият е наш, скъпи.
Ще трябва да се примириш с мен.
Мислят си, че могат да купят всеки.
Кои?
Онзи нисичкия там, г-н Бренър, и неговите еврейски приятели.
Мислят си, че с пари са способни на всичко.
Конкретно г-н Бренър ли?
Или той и неговите еврейски приятели?
Всички са еднакви.
Загуба на време е да им се обръща внимание
или да се държиш любезно с тях.
Горкия Младши, много те обичам. Ти го знаеш.
Аз също.
Късметлии сме в това семейство. Всички се обичаме.
Не, Адам, аз съм влюбена в теб.
Всяка сутрин се събуждам мислейки за теб.
Надявам се да не се отврати от това което ти казах.
Не, поласкан съм,
Но не знам какво да правя сега като ми го каза.
Нищо, просто ме остави да те обичам.
По твое мнение, кой е най-добрият треньор в тази държава?
Най-добрият, който може да подготви олимпийският екип.
Барон Маргетай.
Точно какво исках да чуя.
Следващ въпрос. Кой от отбора би могъл да спечели?
Това е един труден въпрос, сър.
Но знаете отговора.
- Не съм сигурен. - Аз пък съм.
Бих предпочел да не отговарям. - Отговори, по дяволите!
Отбора, ще бъде силен само ако Тершиковски спре да пие,
ако за Шарай фехтовката стане по-важна отколкото ловът и риболовът,
и ако Роша престане с интригите и машинациите
Разбирам.
Моля, напишете идеалният отбор.
Членовете на олимпийският екип са:
Капитан Люгоши.
Капитан Шарай.
Капитан Роша.
Капитан Тершиковски.
И г-н Шорш.
Това лято имаме само една цел.
Да спечелим Олимпийските игри.
Ваш дълг е, като военни офицери, да повдигнете националния дух.
И да покажем на света, че една нация живее сега и завинаги.
Благодаря.
Би било добре да не влияеш при националната селекция.
Или някой ще те постави на мястото ти.
Защо винаги се усмихваш?
Усмихвам ли се?
Един ден ще изтрия тази усмивчица от лицето ти.
Какво става?
Какво по дяволите става? Някой да ми отговори!
Какво правиш? Тренировката продължава.
Свърши се. Господата си тръгнаха.
Не ме ли виждаш? Невидим ли съм?
Съжалявам, сър, но това е военен клуб
и господата решават
кога ще продължи тренировката.
Казаха ми да загася лампите точно в 10 часа.
- Светнете ги отново. - Не, сър, няма.
- Светнете ги. - Не ме интересува кой сте вие.
Аз съм национален шампион по фехтовка, член на олимпийския отбор.
Сега когато тези неща не те интересуват ще направя така, че да те заинтересоват.
Светни ги!
Проклет комунист, опитваш се да саботираш нашата тренировка.
Господине, моля ви!
Вън!
- Нещо лошо ли се е случило? - Не, нищо.
Чаках те за да ти пожелая късмет в Берлин.
Какво ти е? Много си разтроен.
Портиерът беше... Изпуснах си нервите.
Сигурно с причина.
Срамувам се от себе си.
Винаги ли се усмихвам?
Не достатъчно за мен.
- За малко да го убия. - Но не го направи.
Не, не го направих.
Може би ще убиеш мен един ден, когато ти писне.
Може би.
Как ще ме убиеш? Ще ме удушиш ли?
- Добра идея. - Опитай.
Хвани ме за врата. Силно.
- Какво правиш? - Не издържам без теб.
Ти си съпругата на брат ми, Грета.
Не съм ничия съпруга. Моя съм си.
Ищван ми е брат. Обичам го.
Какво те кара да мислиш, че бих му отнел съпругата?
Не можеш да онемееш това което вече е твое.
Защо не се оставиш да обичаш?
Ти си любовта на живота ми, Адам, не Ищван.
Не.
Не, Грета.
Олимпийските игри в Берлин 1936
Дами и господа, Адам Шорш, Унгария, № 144.
Стефано Сарто, Италия, № 72.
С този дуел се решава кой ще вземе златният медал.
Стоп.
Докоснат. Докоснат.
Левият докоснат.
Господине, готов.
Готови?
Напред.
Рапирата на Адам Шорш се счупи
точно тогава когато щеше да изравни резултата.
Придружете ме, ако обичате.
Изберете си сабя.
Не, не.
Отче Наш, който си в Небесата...
да е свято името Ти, нека бъде Твоята воля
както на Земята така и на Небето. Всекидневния ни хляб...
и прости нашите грехове...
Спокойно, Шорш. Спечели време. Ти си по-добър от него.
Господине.
Господа, готови.
Готови?
Напред.
Докоснат.
Десният докоснат.
Докоснат, Адам Шорш направи едно прекрасно попадение.
Само още едно попадение за да изравним борбата.
Стоп. Атака от ляво. Десният докоснат
Господа, готови.
Готови?
Напред.
На крака, недвижими като статуи. Резултатът е 4 на 4.
Трябва само едно попадение за да се реши битката
и коя държава ще отнесе златният медал
Контраатака срещу десният,
отвръща и докоснат.
Десният докоснат, левият побеждава, г-н Шорш.
Унгария!
Г-н Шорш.
Да!
Хайде!
Браво, Младши, благодаря ти.
- Благодаря, сър. - Благодаря ти.
Благодаря, сър.
Поздравления, Младши.
Олимпийското злато е наше,
Адам Шорш, национално съкровище.
Баща ви много би се гордял.
Адам Шорш, дължим ти безкрайни благодарности.
Браво, сине.
Ужасно потен си.
Обадих се на Министър-председателя.
Ще спомене за победата ти на утрешния съвет на кабинета.
Ти си национален герой, Младши. Щастлив ли си?
Г-н Шорш?
Професионалността ви с рапирата е едно творение на изкуството.
Благодаря.
Ласло Молнар, президент
на клуба "Сабя и писалка" от Бостън, Масачузец.
Напуснах Унгария след войната.
Бихте ли искали да живеете в Америка?
Бихме могли да ви уредим американско гражданство.
Би било чест за мен, но никога не бих напуснал Унгария.
Защо?
Семейството ми е тук, клубът ми също, боря се за тях в националният отбор.
Да не сте офицер в казармата? - Не.
Тогава защо се борите заедно с офицерите на една диктатура?
Какво искате да кажете?
Пътувате по света и правите добро впечатление за една диктатура,
която екзекутира невинни хора.
В известен смисъл извършвате същото престъпление,
като прославяте един кървав режим.
Твърдите, че се боря за някакъв режим, а не за страната си?
Вие не живеете в Унгария, аз да. Сега всичко е доста цивилизовано.
Доста цивилизовано? Вслушайте се в собствените си думи.
Унгария е бедствие, което сляпо следи Германия.
Приемете това предупреждение като подарък от мен в замяна на вашата отлична победа.
Напуснете държавата преди да е станало прекалено късно.
Ваше височество,
дами и господа от нашата уважавана държава,
тази победа отразява гордостта
на една държава която обичаме истински.
Всеки член на този отбор
е следвал дълбокото си патриотично чувство.
Борихме се за славата на нашата прекрасна страна,
за да покажем на света, че нашата нация живее и ще продължава да живее
за винаги.
Опитай се да си починеш,
трябва да се възстановиш за това което ни чака.
Адам.
Отвори го, когато си сам, моля те.
Поздравления, скъпи. Щастлив ли си?
Щастлив? Аз, щастлив? А ти щастлива ли си?
- Аз съм много, много щастлива. - Браво.
Иван! Моя герой!
Молех се за теб докато притисках това цвете.
Проработи. Спечели.
Виждаш ли? Имаш нужда от мен.
Ако съм в живота ти, ще печелиш винаги.
Когато чувам Адам да говори
за това как неговият патриотичен дух насочва рапирата му...
Саркастична ли си?
Не, просто...
понякога, това което казваш, е прекалено.
Престъпление ли е, да обичаш страната си?
Тогава защо говориш за това да заминеш за Америка?
Това е само коментар. Предложиха ми да отида, това е всичко.
Гордейте се с мен.
Гордеем се с теб, Младши.
Не се ли гордееш със девера ти, Грета?
Не бих могла да съм по-горда.
- А, ти майко? - Разбира се че съм, скъпа.
Ищван, гордееш ли се с брат си?
Дълбоко горд.
Аз също.
Виждаш ли? Всички се гордеем с теб.
Ще влезеш ли?
- Къде е брат ми? - В лятната къща.
Сами сме.
Исках да отпразнуваме победата ти насаме.
Не ме слушаш. Няма да предам съпругата си, нито пък брат си.
Вече ги предадохме в мислите ни.
Когато брат ти ме пипа, мисля за теб.
Имаш ли си любовница?
Луда ли си?
Не ме лъжи!
Смееш да ме наричаш лъжец ли?
Лъжеш съпруга си и искаш аз да излъжа брат си.
Искаш да съсипеш семейството ми? И мен би ме излъгала!
Това почтено държание
е просто от страх.
- Не ме страх от нищо. - О, страхуваш се.
Ти си един лицемер.
Готова съм да избягам с теб, накъдето поискаш.
Мислех, че си със свободен дух, но съм сгрешила.
Не би знаел как да ме обичаш, обичаш само себе си.
Не ми обръщай гръб! Ела тук.
Защо ме обичаш, Грета?
Защото когато разбра, че си левичар,
означаваше, че си левичар.
Това беше чудо.
Ами аз чакам следващото чудо.
Не очакваш ли чудеса от Ищван?
Не.
- Горкият Ищван. - Не съчувствай на Ищван.
Ищван е доволен. Никога няма да промени нещо в живота си.
Така се чувствам, Адам.
Искаш сега да отида в къщи у да му кажа:
"Как мина денят ти, скъпи?" и после да си легна с него
и в същото време да си ми любовник? Не бих могла.
- Нито пък аз. - Добре.
Тичай й кажи всичко на Хана за да можете двамата да ме мразите.
Няма да й кажа нищо и определено не те мразя.
Тогава какво искаш?
Аз да оставя съпруга си, а ти да си останеш с жена ти?
Никой да не остави никой?
Да, предполагам.
Върви по дяволите.
Семейството ми и аз заминаваме за Алжир тази вечер.
Алжирският екип по фехтовка ми го предложи
и приех.
Пожелавам ти всичко най-хубаво, както винаги. Маргетай.
И на мен ми писа.
Представи си колко бях учуден.
Той е предател, сър.
Не е толкова просто.
Съпругата на барона е еврейка. Децата му също се считат за евреи.
Той е предател, сър.
Антисемитизмът е творение на озлобените и неуспелите.
Една разпространена лудост, която Барона не можеше да приеме.
Но ние можем.
Най-лошото на антисемитизмът е,
че е една философия на простаците, с лош вкус.
Не знам колко дълго, ще мога да го изтърпя.
Член 4 от закона приет този следобед в Парламента
ограничава участието на евреи в обществената и икономическа сфера.
Съгласно на закона, човек се счита за евреин,
или ако е такъв, или ако единия родител, или и дядото и бабата
са в момента на влизане в сила на закона,
членове на някаква еврейска общност,
или са били, преди да влезе в сила,
членове на религиозна еврейска общност,
като допълнение на горепосочените,
всеки потомък роден, след тази дата, ще се счита за евреин.
За сега, новият закон няма да е в сила,
за тези които са наградени със златен или сребърен орден
във войната през 1914 до 1918.
Горкия ти баща би бил освободен.
...и онези, чийто бащи са били наградени
с един златен орден или два сребърни.
Значи всички ще бъдем освободени.
И всеки който е участвал срещу революциите от 18-та и 19-та,
ако е рискувал живота си или е губил свободата си,
вследствие такава дейност.
Също така съпругите и децата, на тези хора.
Мама е освободена.
Чудовища.
...настоящи или бивши свещеници, служители на Християнската вяра,
и тези под покровителството на Международния Олимпийският Комитет,
спечелили титла на олимпийските игри.
Всички сме освободени.
Напълно освободени.
Аз не.
Да, ти си съпруга на олимпийски шампион.
Освободени сме.
Всички съдии-евреи или служители в съда, ще бъде отстранени.
Kато, скъпа, донеси още чай. - Веднага.
В правни или медицински асоциации,
организации на журналисти, инженери или артисти,
ще бъдат приемани евреи, само ако не превишават 6% от общата членска маса.
Евреин не може да бъде главен редактор, издател,
или член на редакторска колегия
способна да окаже влияние върху насоката на който и да е вестник.
Евреин не може да бъде директор, театрален директор,
нито служител, на когото е поверено да определя
артистичната или интелектуална насока в театър.
Заповядаха ми да се срещнем,
за да обърна внимание на един неоспорим факт.
Това е офицерски клуб.
Ако искаш да продължаваш да се дуелираш,
ти предлагам да се върнеш в старият си клуб.
Еврейският закон не ме касае. Освободен съм поради 3 причини.
- Това го знам. - Аз съм католик.
Баща ми получи орден през Първата Св. Война.
Аз съм олимпийски шампион и награден със Сигнум Лаудис.
Това са 4 причини. Много добре.
Сигурно ще те издигнат в Генерал.
Единственото което ме интересува е фехтовката.
Давай, дуелирай се.
Няма закон, който може да ти забрани. Но не с нас.
Знаеш, че никога не би станал олимпийски шампион
ако двама от съдиите не бяха евреи.
Тези хора са престъпници или са луди, или двете.
Умолявам те, нека се махнем от тук.
Ако искаш, цялото семейство можем да се преместим.
Хана, Ищван, майка ти...
Дължим на децата ни да се махнем докато можем.
Умолявам те. Ще преодолеем това ако продължаваш да ме обичаш.
Хана не може да остави родителите си.
Кога Хана ще се махне от леглото ми?
Ти си тази която е в нейното.
- Ти също го искаше. - Не, ти започна.
Какво те плаши повече, Адам? Аз или тази държава?
Ако трябва да решавам, ще остана с Хана
която е освободена само защото ми е съпруга.
Ще трябва да се откажеш от това.
Не мога да се откажа от теб, защото това прави любовта с хората,
но изглежда не и с теб.
Не ми пука за семейството ти! - Искаш да ги убия ли?
Да, убий ги, искам Ищван мъртъв.
Господи, ти си чудовище. - Не виждам друг изход.
Добре.
Не искам да те виждам отново.
Честита нова година.
- Честита нова година, Хана. - Честита нова година.
Честита нова година.
Честита нова година, майко.
- Честита нова година, майко. - Грета.
- Иван, честита нова година. - Честита нова година, татко.
Честита нова година.
Моля те Господи, дано никога не спрем да пеем.
Дядо ти Емануел Зоненшайн обикновено казваше:
" Радвай се че си роден тук, това е Обетованата Земя".
Това са временни неща.
- Не си ли съгласен, сине? - Да, татко.
За Бога, Адам, отвори си очите. Не се залъгвай.
Страхуваш се да видиш какво са те и да разберат какъв си ти.
Не ставай смешен, не ме е страх от нищо, ще остана...
Адам, трябва да заминем.
Хана.
Говори с него.
Можем да заминем за Америка, Австралия...
Трябва да си вземем визите преди да е станало късно. За децата ни.
Как ще се издържаме?
Ще продаваме тоник "Слънчева светлина".
Ти знаеш как се прави майко, ще ни научиш.
Ще го фабрикуваме и ще го продаваме.
Не знам как, дядо ти опитваше да ме научи,
но аз никога не му обръщах внимание, винаги се интересувах само фотография.
Къде мислиш, че е рецептата?
Тук някъде, той винаги се притесняваше, че ще я откраднат.
- Нека да я потърсим. - 31-и декември през нощта е.
Да, сега, не можем да останем с кръстени ръце.
Успокой се, Грета ставаш истерична.
Не казвай това, по дяволите твоята безпомощност.
По дяволите твоята еврейска страхливост.
Искам да продължа да живея,
искам сина ми да продължи да живее.
Ако искате да умрете опитвайки се да се нагодите тук, моля.
Останете и умрете. Но не и аз, не и сина ми!
Не казвай нищо подобно на проклятие.
Не и в това семейство.
Безброй дни те се опитваха да получат визи.
Но квотата беше запълнена.
Границите затворени.
Д-р Адам Шорш, дипломиран юрист, жител на Будапеща, роден 1902г.
...майчино име Валери Шорш...
Зоненшайн,
...да се представи с храна за 3 дена и подходящо облекло за зимни условия.
Г-жа Шорш, ще се опитам да направя така, че да ви изпратят
във военните бараки в Будапеща.
Ще направя всичко по силите си. - Благодаря.
Моля ви, не.
Шорш.
Един ден ви бях казал, че асимилацията е на-добрият избор.
Съжалявам за думите си.
Сгреших дълбоко и съжалявам.
Все още ли искаш да си женен за мен?
Да.
Немската армия окупира Унгария.
Майка ми и баба ми бяха преместени в гетото на Будапеща.
наблъскани по 20 човека във всеки малък апартамент.
Г-жа Шорш, когато започне раздвижване, се качете на покрива.
Казва да се качим на покрива.
Тръгвайте на групи по десет!
Няколко седмици след това, евреите от гетото
бяха преместени в неизвестна посока.
Майка ми Хана беше сред тях.
Никой не знае къде и как беше убита.
Баба ми Валери
успя да се измъкне и скрие на тавана при един приятел.
Генералът не можа да ни помогне.
Аз и баща ми бяхме изпратени в трудов лагер близо до руския фронт.
Хей ти! С лентата на ръката, ела тук!
Какво е това? Коледни украшения ли?
Аз съм д-р Адам Шорш, офицер в унгарската армия.
Какво прави този знак за привилегия на ръката ти?
Къде си го купил, евреино? За колко?
Аз съм национален шампион по фехтовка.
Какво си?
Олимпийски златен медалист.
Погледни ме, изправи се.
Изправи се!
Ще ти кажа какво си.
Ти си боклук, смърдящ евреин
Съблечи се! Свали всички дрехи.
Ще те попитам отново, евреино. Какво си?
Адам Шорш, дипломиран юрист. Офицер в унгарската армия.
Какво си, евреино?
Адам Шорш, шампион по фехтовка,
Олимпийски златен медалист.
Нещо ми става с ушите.
Какво мислиш че си, евреино?
Адам Шорш, унгарски шампион по фехтовка.
Олимпийски златен медалист.
Адам Шорш, унгарски шампион по фехтовка.
Олимпийски златен медалист.
Адам Шорш, унгарски шампион по фехтовка...
Адам Шорш, унгарски шампион по фехтовка,
Златен медалист...
Адам Шорш, унгарски шампион по фехтовка,
Златен медалист...
Обесете го на дървото.
А сега какво си евреино?
Адам Шорш...
Олимпийски златен медалист...
Съседите заподозряха, че има криещи се евреи в
апартамента на Грета и се обадиха на полицията.
Унгарски нацисти разбиха вратата и отведоха чичо ми Ищван,
Грета и синът им по бреговете на Дунав.
Там, където хиляди евреи, бяха екзекутирани
и телата им хвърлени в ледената река.
5 дена след като умряха,
руснаците освободиха Будапеща от нацизма.
Втората световна война беше свършила.
Когато семейството ми беше отведено, Като пакетира всичките ни принадлежности
и ги скри някъде в нейното село.
Аз съм, Густав.
Брат ти.
Комунистическата партия извика Густав от изгнанието му във Франция.
Въпреки възрастта си, той се върна в политиката с голям ентусиазъм.
Иван.
Баща ти?
Убиха и Адам, също.
Какво стана?
Каза, че е унгарски офицер, не искаше да приеме, че е евреин.
За това ли го убиха?
Колко бяха там?
Три военни полицая.
Колко бяхте вие?
Не помня, две хиляди, може би.
- И само трима от тях? - Имаше още десетина стражи.
Как биха успели 13 стражи срещу 2000?
Имаха оръжия.
Защо не им ги отнехте?
Един-двама щяха да умрат,
но можехте да избягате.
- Накъде? - Където е да е.
- Нямахме къде да отидем. - Хората биха ви приютили.
Във Франция го направиха.
Или ни мразеха или се страхуваха от нас.
Ако искахме да оцелеем трябваше да сме обединени.
И не направи нищо докато гледаше как убиват баща ти?
Не, аз...
Не знаеха, че съм му син.
- Трябваше да ме държат... - А ти какво направи?
Престани!
Нищо!
Стоях там.
Това беше всичко, което можах да направя, нищо.
Трябва да постъпи в полицията.
Да помогне за намирането на фашистките гадове.
Мога да говоря с другаря Генерал.
Трябва да учи, не е завършил учението си.
Тук пише, че баща ти е бил адвокат.
Знаеш ли, че се казва точно като най-добрият фехтувач на Унгария?
Това беше баща ми.
- Адам Шорш ти е баща? - Да.
Аз тренирах фехтовка, но нямах голям успех.
Баща ти беше непобедим, магьосник.
Къде беше по време на войната?
С баща ми.
Дошъл си на точното място.
Ще заловим всеки един от тези фашистки копелета.
Няма да има извинение за това което се случи тук.
Не е нужно да се винят германците.
Беше организирано от унгарските власти,
изпълнено от унгарски държавни служители...
Кметове, местни полицаи и железопътни служители.
Обикновени унгарци
извършиха мръсната работа.
Кой издаде законите за евреите? Парламентът.
Много хора просто избраха друг път.
Мисли за баща си.
Твой дълг е да намериш убийците му.
Виж под дивана, Рознер.
Кажи ни как се е озовало това тук?
Нямам представа, никога не съм го виждал.
Бил си сляп, а сега можеш да виждаш.
Прощавайте, тези неща са лични.
Това е лично.
- Ти ли го написа? - Да, поет съм.
Пишел си поеми докато приятелите ти убиваха?
Д-р Адам Шорш беше най-добрия фехтувач в света.
Национално съкровище.
Който бе отнесен от бурята,...
Как така отнесен от бурята?
Шорш беше убит!
Училище по фехтовка "д-р Адам Шорш".
Сега щастлив ли си?
Харесва ли ти да играеш на полицаи и престъпници?
Харесва ми, другарю Генерал.
Присъедини се към комунистическата партия. Нуждаем се от младежи като теб.
Съгласен ли сте, другарю Шорш?
Донеси молбата си директно при мен.
Сега ясно може да видите, как тези партизани най-накрая бяха заловени.
Те тероризираха хората, който вече 25 години страдат от болшевишко управление.
Нашата армия води кръстоносен поход срещу Червения дявол и побеждава.
Нашите лагери за военнопленници са убежище за руските войници.
Тук поне имат хляб за ядене.
Свидетели на ужасяващи престъпления, бягат от селата.
Умиращи бебета.
- Е? - Бяхме точно в средата.
Нямаше начин да се каже не.
Просто наблюдавахме, беше ужасно.
Но наблюдаваше добре, нали?
Стоя си там, без да направиш нищо.
Гледаше, и го заснемаше!
Да.
Бил си на руският фронт...
17 пъти.
Как така? Не те ли беше страх?
Никога не съм бил на руският фронт. - Не лъжи, снимано е.
Истинският филм беше секретен.
Заповядаха ми да снимам нещо, което прилича на руският фронт.
Построихме едно руско село. Една сцена.
Всичко се снимаше на 20 км. от Будапеща.
На кой беше идеята?
Твоя?
Мислиш се за творец ли? От най-лошият вид.
Дори не си помислил, че това което си извършил е престъпление.
Никога не съм наранявал никого.
След войната, заснех първият филм за комунистическата партия.
Никога не съм държал оръжие.
Никога не си държал оръжие?
Хайде, вземи го.
Много по-лек е от камерата ти и можеш да ме застреляш.
Довърши това, което твоите фашистки приятели започнаха.
Хайде, вземи проклетият пистолет!
Вземи го!
Нещастник!
Вземи този молив, напиши имената на всичките ти сътрудници.
Всички.